- Beth, hvor har du været? - Hvor har jeg været?
- Lang historie. - Nå?
- Hvad? - Har du mødt tyskeren?
Jeg kan ikke få fat i hende.
Tyskeren er død. Hun blev skudt lige foran mig.
- Har du det godt? - Nej.
- Hun er i min bil med blod overalt. - Åh gud! Så er det sandt.
Vi bliver myrdet. De har fulgt efter hende fra Europa.
For pokker!
- Hvad? - Ikke noget.
Har du kufferten? Beth?
Først må du skille dig af med liget.
- Hvordan? - Jeg ved det ikke.
Du er strisser? Køb en skovl.
Men få fat i hendes prøver.
- Prøver? - Fra hår og blod.
Beth, du kan klare det.
- Kom og hjælp. - Det går ikke.
Et skridt ad gangen. Jeg ringer tilbage.
ADGANG FORBUDT
Beklager, Elizabeth Childs.
Freaks og punks. Helt fortabt.
Sarah var altid en god ven. Vil du sige nogle ord, Felix?
- Vil du udtrykke noget? - Nej, jeg er for ked af det.
Det er en ulykkelig by. Bed om nåde og medlidenhed.
Det er ikke livet, men en spejllabyrint.
- Skål for Sarah. - For Sarah.
For Sarah.
Jeg kan ikke finde ud af, hvorfor hun begik selvmord.
Sådan er Sarah ikke.
Hun havde i det mindste kærlighed.
Fra hvem? Fra dig?
Kærlighed er ufuldkommen.
Kærlighed er selve ufuldkommenheden.
Er det din definition, forstår man, at hun hoppede.
Slap af.
Sig, at det er min skyld.
Det er din...
Vic, slap af.
Alle er kede af det.
Undskyld. Det er jeg ked af.
Jeg krammer ikke, når jeg sørger.
Katja Obinger. Berlin.
Hvem er du?
Hvornår åbner I?
Jeg behøver ny forrude og rude i førersiden.
Vic, jeg er træt.
En sidste drink. En bourbon for Sarah.
Den er god.
- Ud med dig. - Vent lidt. Det er min tur.
- Jeg vil lære Sarahs datter at kende. - Ud!
- Hvorfor ikke? - Hun har ikke ladet dig se hende.
- Du er jo narkohandler. - Jeg kan hjælpe økonomisk.
Og Sarah forlod dig, fordi du slog hende.
- Jeg vil råde bod på det. - Kom så.
Kom så.
- Jeg vil holde forbindelsen. - Med hvem?
Med hende.
Vic, Kira er ikke Sarah.
Sarah er død og kommer ikke tilbage. Det må du acceptere.
Felix, giv mig et kram.
Vic, jeg stikker dig med en kniv!
Er genopstandelsen ikke først om tre dage?
- Hvad er det? - Gravøl. Det var frygteligt.
- Vic var her. Hvorfor gjorde I det? - Jeg var sur på dig.
Jeg brugte dine narkopenge på det.
Felix, tror Kira, at jeg er død?
- Jeg ved det ikke. - Gør du ikke?
Vic ødelagde det hele ved at tale med mrs S.
Jeg ved ikke, hvad hun har fortalt Kira.
Nu er han endnu mere besat af dig. Han vil møde Kira.
Nej, selvfølgelig lader vi ikke det ske.
Hvad er det? Det ligner...
Det ligner blod.
Hvad foregår der?
Ingenting. Jeg vil ikke tale om det.
Husker du de fødselsattester fra Beth og de andre to?
Katja og Alison.
Jeg har mødt tyskeren.
- Er hun en anden tvilling? - Ja.
- Drop det. - Hvad sagde hun?
Jeg kan ikke forklare det.
- Fint. - Hold op.
Du må fortælle mrs S, at jeg ikke er død.
Nej, det kan du gøre.
Går jeg derind efter ti måneder, får jeg ikke Kira igen.
Hvad skal jeg sige?
Du kan lyve.
Sig, at det ikke var mig. Sørg for, at Kira ved, at jeg lever.
Vi kan slippe væk med hende.
Det er de eneste gode nyheder.
- Er det penge fra den onde tvilling? - 75.000 dollar.
Min datter og jeg kan slippe væk fra Vic og de sære tvillinger.
- Er det for meget forlangt? - Måske.
Kriminalassistent Arthur Bell.
Han må have stjålet dem.
Lad os nu tage det roligt.
Nej, ikke den! Jeg arbejder på den.
Maggie Chen. Hvem er det?
- Det er kvinden, Beth skød. - Og hvad er det her?
Officiel forklaring fra Arthur Bell.
Og en fra Elizabeth Childs.
- Hvad er det? - Det er hele sagen.
Han efterlod den til mig. Til hende.
Vil jeg have pengene fra Art, må jeg spille Beth.
- Hvor længe kan du det? - Indtil jeg har pengene.
- Ringer du til ham nu? - Han venter på opkaldet.
- Endelig. - Hvad laver du?
- Jeg følger ordrer. - Om at stjæle fra mig?
Jeg skulle hjælpe dig gennem høringen.
- Var du ved grænsen? - Jeg er hjemme. Du har misforstået.
Jeg misforstår aldrig.
- Det er ikke, hvad du tror. - Mød mig på Fong's kl. 12.
Fong's?
Hvad er det for et sted?
Hvor var du i nat?
Det må du ikke gøre.
Jeg var på stationen. Jeg skulle ordne noget arbejde.
Du er suspenderet.
Ja, men der kommer en ny høring.
Jeg må holde styr på det.
Først knalder vi for første gang i måneder, og så ringer du ikke.
Og hvorfor klæder du dig som en punkrock-luder?
Hvad?
Det ignorerer jeg.
Jeg er bange for, at du ikke er dig selv igen.
Det her er ikke sket før, Paul.
Undskyld. Jeg har en masse arbejde.
Skal jeg ordne det på stationen?
- Du må tage den med ro. - Jaså? Jeg får hjælp til det.
- Kom nu... - Hold dig fra mig.
Skudepisoden ødelægger dig, men du har ikke talt med mig i lang tid.
- Hvad skal jeg gøre? - Det er mit problem, ikke dit.
Men jeg vågner hver nat for at se, om du trækker vejret-
- og frygter, at du blander medicinen med alkohol.
Derfor flytter jeg over til Cody.
Gør, hvad du vil.
Punkrock-luder?
Hej med dig.
- Har du set min mor? - Lille skat...
- Hej, mrs S. - Gå ovenpå, Kira.
Onkel Felix skal forklare sig.
Det var for godt til at være sandt.
Sarah ville ikke begå selvmord. Den vildeste unge, jeg har haft.
Træk ikke på skuldrene.
Hvorfor hjalp du med begravelsen for at slippe af med Vic?
Vic er en idiot.
- Hun var plaget. - Hvad mener du med det?
Sig, at hun ikke har set sin datter i et år, og det bør fortsætte sådan.
Sig det selv.
- Jeg vil ikke indblandes. - Du er da her nu?
For at sikre, at Kira ikke tror, at Sarah er død.
Og det gør hun heldigvis ikke.
I to kan finde ud af resten.
Jeg opgav mit liv i London for at starte forfra med jer to her.
Jeg ville gøre det igen. Alle besøg fra politiet angående hende.
Alle slagene. For Kira er en gave.
Det ved Sarah.
Hun har ingen anelse.
Hun gør sit bedste. Det går skidt, men hun gør virkelig sit bedste.
Fanget! Kom her, lille abekat.
Hvornår kommer mor?
Det ved du.
- Når hun er klar? - Og?
- Når du synes, hun er klar? - Det lyder rimeligt.
Her troede jeg, at jeg så Yip.
Da trak jeg mit våben. Hun... Hvad gjorde hun?
- Det er ikke bestikkelse. - Hvor kommer de så fra?
Det er Pauls. Det er hans og mine.
Jeg tømte opsparingskontoen. Han ved det ikke endnu.
Jeg ville rejse væk, men jeg kunne ikke.
- På grund af Paul? - På grund af skudepisoden.
Jeg er ikke korrupt. Jeg gik i panik.
- Bliver vi aflyttet? - Nej.
Kendte du ikke ofret? Har du ikke mødt Margaret Chen før?
- Art... - Er der en anden side af historien...
- Er de penge forbundet... - Jeg taler sandt.
Lad os gennemgå det igen, så jeg ved, at du ikke bryder sammen.
Jeg tjekkede vidner til en anden sag.
- Hvilken? - Ramsey-sagen, juvelrøveriet.
Ramsey-sagen, juvelrøveriet.
- Jeg kiggede ikke efter Yip. - Hvem?
Zhan Yip, eftersøgt for afpresning. En asiatisk kvinde på 41.
- Her troede jeg, at jeg så Yip. - Troede?
Jeg så hende. Jeg råbte, at hun skulle stå stille.
Men hun stak af.
Den vej.
- Du gør mig nervøs. - Godt. Så ved du, hvordan det føles.
- Hvornår trak du din pistol? - Inde i gårdspladsen.
Jeg trak min pistol. Hun løb den vej, jeg løb over der.
Da hørte jeg nogen bag mig. Jeg vendte mig om.
Jeg skød to gange.
De var begge klædt i sort. Det var ikke hende.
Hvad så?
Jeg så telefonen i hendes hånd og kontaktede stationen.
Så kom du.
Opdager de, at du ringede til mig først, begynder de at grave i det.
Så finder de pillerne. Og så bryder du måske sammen-
- og siger, at jeg lagde telefonen i ofrets hånd.
Det ville jeg ikke gøre.
Jeg tager ansvar for det.
Maggie Chen var det forkerte sted på det forkerte tidspunkt.
Du kommer ikke til at tage skraldet for det.
Godt.
Men for at være sikker beholder jeg pengene indtil videre.
Hvad siger du til det?
Kira tror ikke, at du er død.
Hun ved, at jeg er tilbage, ikke?
Ja, hun spørger efter dig.
- Og mrs S? - Det skal du ikke tænke på nu.
- Tak. - Men tag os med dig næste gang.
Det lover jeg.
Vil du have te?
Art giver mig ikke pengene, før Beth er frikendt.
Skal du ind til høringen og afhøres?
Det er det mindste problem.
Det er Beths anden telefon.
- Er det tyskeren? - Nej.
Fortæl mig, hvad der foregår.
Beth undersøgte tvillingerne. Det drev hende til selvmord.
- Skal jeg tage den? - Nej.
- Jeg kan ikke lade være. - Hvorfor spørger du så?
- Hallo, det er Beth. - Endelig. Hvor har du været?
Jeg var optaget.
- Har du tyskerens kuffert? - Nej. Hvorfor?
Fordi jeg bad dig om det. Hvor bor hun?
- Hallo? - Vent lidt.
Carlsborough, værelse 303.
Hent kufferten, inden de gør det. Jeg ringer ved midnat.
Hvad er der i... Hvad er der i kufferten?
Hvem er det?
Jeg kan ikke finde ud af det mere.
Vent lidt.
Beth, Katja.
- Og Alison Hendrix. Er det hende? - Jeg ved det ikke.
Hvad skete der med tyskeren? Tager du derhen?
Vil du ikke vide, hvad der er i kufferten?
- Kontanter? - Hvem ved?
- Må jeg låne den? - Nej. Ja. Jeg ved ikke.
- Sarah... - Bare rolig.
- Du ser sexet ud. - Det er godt, ikke?
Miss Obinger.
Er det hende?
Det er Avery fra receptionen. Kan vi tale sammen?
- Hvorfor var I på mit værelse? - Der kom en klage.
Værelset er smadret.
Vasken er ødelagt.
Dette er en regning for vasken, spejlet og tre puder.
- 6.000. - 6437 dollar og 11 cent.
I har vel mit kreditkort.
Og min kuffert.
Et øjeblik.
Det er ved at blive godkendt.
Det må have været en god fest.
Betalingen er godkendt.
Det beklager jeg.
- Nyder De byen? - Den tager livet af mig.
Østrig.
Italiener?
Danielle Fournier, Frankrig.
Alison Hendrix, Scarborough.
Du er jo fra området.
Og punktlig.
Har du været på hotellet?
Ja, men nogen havde været der. De gennemsøgte værelset.
- Ingen kuffert? - Det sagde jeg ikke.
Har du den eller ej?
Vent lidt.
Så skidt. Hallo.
- Hvem taler jeg med? - Beth?
- Alison? - Hvem taler jeg med?
Beth er her ikke. Er du Alison?
En, jeg er en af få, ingen familie. Hvem er jeg?
Det siger mig ikke noget.
Beth siger, at hun har kufferten.
Skal jeg komme hen til dig med den?
Black Oak Drive 35.
- Hold op. - Hold selv op.
Du skal holde op.
- Hold op. - Åh gud.
En hockeymor.
Kom af sted!
Vivian, jeg skærer dem her.
Jeg vil bare have svar.
Hvor vover du at vise dig foran mine børn?
- Hvordan fandt du mig? - Tyskeren havde din adresse?
Jeg har hendes kuffert.
Idiot. Ved du overhovedet, hvem du taler med?
- Hvor er Beth? - Hun er død.
Hun begik selvmord.
Nej, det ville hun ikke gøre.
Jeg så det selv.
- Umuligt. - Jeg kan forklare. Jeg hedder Sarah.
Det er jeg ligeglad med.
Hvorfor? Hvorfor mig?
Jeg ville ikke have noget med det her at gøre.
Fortæl mig, hvad vores relation er.
Er det din spøg? Det gør jeg ikke.
Det er ikke mit ansvar. Du skal gå din vej.
Vent på, at din telefon ringer.
- Fortæl mig... - Du skal ikke røre mig.
Dette er mit kvarter. Vent på et opkald.
Og skjul dit grimme ansigt, når du går.
Så er der appelsinskiver!
Kom så.
- Må jeg få to? - Ja, gør bare det.
- Hvad så? - Hvor er du?
- I badekarret med en bourbon. - Hører du mig banke på?
- Nej, for du er ikke hjemme. - Jeg er i Scarborough.
- Hvorfor? - Jeg skule shoppe.
Hvad sagde du til psykiateren? Hun siger, du ikke er klar til tjeneste.
- Hvorfor? - Så der er ingen høring i morgen.
Jeg beholder dine penge, indtil det her slutter.
- Jeg besøger hende nu. - Det er for sent.
Skaf en ny aftale. Sig, at det er et nødstilfælde.
- Hvordan vil du overbevise hende? - Jeg finder på noget.
Jeg mener ikke, at du er klar til tjeneste.
Jo, det går bedre. Meget bedre.
- Lad mig høre. - Med min skyldfølelse.
- At jeg så mobilen som en pistol. - Du taler mig bare efter munden.
Nej, jeg indrømmer min fejl. Jeg erkender det, som du bad om.
Jeg må bare tilbage på arbejde.
Sidst huskede du ikke skudepisoden.
"Jeg er ikke mig selv. Et blackout eller noget."
Jeg husker det hele. Jeg vil bare videre.
- Med tanke på dine problemer... - Det er ovre.
Du talte selv om et blackout. Jeg kan ikke sige god for dig.
- Det går ikke. - Jeg forstår, at du er betjent.
Men det her er mit job.
Kan du læse det der igen? Jeg er ikke mig selv. Det slog klik.
- Lyder det, som om jeg var høj? - Hvad?
Skæv. På stoffer.
Olevia, super-prax, draxafil.
Er det beroligende midler eller antipsykotika?
Jeg er forvirret. Det er meget forvirrende.
Antidepressiv medicin, SSRI. Seratronex, et stimulerende middel.
- Vi har kendt hinanden længe. - Nej.
Du har konstant bedt mig om medicin.
Ja, det beklager jeg.
Jeg siger bare, at jeg skød hende, efter jeg havde blandet din medicin.
Eller går det bedre nu?
Alle er her. Lad os prøve igen.
Høringen angår en skudepisode den 7. oktober.
Sig navn og rang. Og så kan du begynde.
Kriminalkommissær Elizabeth Childs.
Det var godt. Beslutningen er klar om et par dage.
- Det er Sarah. - Jeg gør det kort, Sarah.
Du ved, hvor jeg bor, og jeg har ingen babysitter, så kom kl. 21.
- Hvorfor ikke nu? - I aften. Tag alt med.
Gå om til kælderdøren. Bank stille.
Ikke dårligt.
- Jeg klarede det. - De har ikke besluttet sig.
- Bliv ikke for glad. - Jeg er glad.
Vær nu flink, Art. Hvorfor er du så hård?
Fordi det er det, du holder mest af ved mig.
Paul ved ikke, at jeg hævede pengene.
Lad mig indsætte dem, inden han opdager det.
Først når du er i tjeneste igen. Det var aftalen.
- Vi havde ingen aftale. - Jeg passer på dig, partner.
Havde jeg vidst, vi skulle til forstaden, var jeg ikke taget med.
Hvad laver du? Kør. Nogen taler måske til os.
Du godeste. Jeg får udslæt, når jeg forlader centrum.
Ja, se der. Bumser.
- Jeg ser intet. - Rødmer jeg?
Min hud er rød. Jeg får udslæt, når jeg er tæt på grim arkitektur.
Jeg får pengene om nogle dage.
Jeg slutter fred med mrs S. Og så tager vi Kira væk herfra.
- Til et varmt sted. - Ja tak.
Hvad er der i huset?
- Jeg er snart tilbage. - Hvem bor der?
- Bliv her. - Er det tyskeren?
- Hun er død. - Hvad? Er hun død?
Ja, desværre. Det er en snerpet hockeymor.
Du gør altid det her mod mig.
- Du skal bare stå klar. - Nej, jeg ved ikke, hvad det betyder.
- Vent en halv time. - Hvad skal jeg lave?
- Nogen skal bare vide, hvor jeg. - Det er ikke betryggende. Sarah!
Luk og lås.
- Seriøst? - Stille. Mine børn sover.
- Vil du skyde mig? - Ja, hvis du vækker dem.
Det er virkelig surt at være din tvilling.
Du har ingen anelse, vel?
Hej, jeg hedder Cosima.
- For pokker. - Vi talte i telefon sammen.
Hvor mange er der?
Hans-Jørgen Burkal Broadcast Text International